Onni suosii rohkeaa. VERGILIUS - Aeneis
BABYLON, PERSIA - kesäkuu 323 eKr.
Aleksandria, Egypti - 40 vuotta myöhemmin
Vanha maailmamme on poissa
Sotien murskaama
Nyt olen hänen ruumiinsa vartija -
joka on palsamoitu egyptiläiseen tapaan
Seurasin häntä faraona ja olen nyt hallinnut 40 vuotta
Olen voittaja, mutta mitä se kaikki merkitsee kun kukaan -
ei muista suurta ratsuväki- hyökkäystä Gaugamelassa?
Tai Hindukushvuoria -
kun 100000 miestä marssi Intiaan
Hän oli jumala, Kadmos...
Tai ainakin lähinnä jumalaa. ''Tyranni!'' huudetaan niin helposti
Minä nauran. Yksikään tyranni ei antanut niin paljon
Mitä nämä koulupojat tietävät maailmasta?
Vahvat miehet hallitsevat
Aleksanteri oli enemmän, Prometheus...
ihmisen ystävä. Hän muutti maailman
Ennen häntä oli heimoja...
ja hänen jälkeensä kaikki oli mahdollista
Tuntui siltä että maailmaa voisi hallita yksi kuningas -
ja se olisi parempi kaikille. Hän perusti 18 Aleksandriaa
Se ei ollut maan ja kullan valtakunta vaan mielen
Helleeninen sivistys...
avoin... kaikille
Mutta miten voin sanoa sen? Kertoa millaista oli olla nuori -
ja uneksia suuria unelmia
Uskoa, kun Aleksanteri katsoi silmiin että pystyi mihin tahansa.
Hänen läsnä ollessaan Apollon suojassa me ylitimme itsemme
Todellakin... olen tuntenut monia suurmiehiä -
mutta vain yhden jättiläisen
Ja vasta nyt, vanhana ymmärrän -
kuka tämä luonnonvoima oli
Vai ymmärränkö? Oliko sellaista miestä kuin Aleksanteri?
Ei tietenkään! Me idealisoimme hänet
Kaikki miehet...
yrittävät ja epäonnistuvat -
yhä uudestaan
Idässä Persian valtakunta hallitsi lähes koko tunnettua maailmaa
Lännessä kerran suuret Kreikan kaupunkivaltiot... Theba, Ateena -
ja Sparta olivat kaatuneet ylpeyteensä
Sata vuotta Persia oli lahjonut kreikkalaisia palkkasotureiksi
Filippos, se yksisilmäinen muutti kaiken sen
Yhdistäen lukutaidottomia paimentolaisia-
vuorilta ja laaksoista rohkeudellaan -
hän loi ammattiarmeijan joka sai kierot kreikkalaiset polvilleen
Hän käänsi sitten katseensa Persiaan -
missä itse uusi suurkuningas Dareios -
Babylonissa pelkäsi Filipposta
Niiltä sotaisilta kupeilta Aleksanteri sai alkunsa...
Pellassa
PELLA, MAKEDONIA
Jotkut sanoivat hänen äitiään kuningatar Olympiasta noidaksi -
ja Aleksanteria Dionysoksen lapseksi...
ja toiset Zeuksen
Mutta kukaan Makedoniassa -
joka näki isän ja pojan rinnakkain ei voinut olla miettimättä asiaa
Onni seuraa rohkeita
Luota niihin, jotka sinua rakastavat
Elämä on vasta alussa, poikaseni
Sen iho on vettä
Sen kieli on tulta
Se on ystäväsi
Ota se
Jos epäröit, se iskee. Muista se
Älä koskaan epäröi
Niin...
Ne ovat kuin ihmiset
Niitä voi rakastaa vuosikaudet, syöttää ja hoivata niitä...
mutta silti ne voivat pettää
Hän sanoo minua barbaariksi. Filippos pilkkaa Dionysosta joka ilta!
Vain naiset tuntevat Dionysoksen
Pikku Akhilleukseni...
Puoli vuotta. Kaipasitko? -Ei täällä!
Ylpeä narttu! Olen yhä kuninkaasi
Lammaspaimenten kuningas!
Minä olen kuninkaallista verta -Herakleen veri virtaa suonissani
Olet juopunut huoripukki -Vaiti, 10-nisäinen Haadeksen narttu!
Mikä jumala on minua sinulla rankaissut?
Luuletko että sinua kunnioitetaan?
Luuletko ettei äpäristäsi tiedetä?
Kirottu noita! Pidät häntä täällä kuin käärmeitäsi.
Kielsin sinua!
Tottelet minua! -En!
Tottelet, tai tapan sinut omin käsin!
Ei! Lopeta! Isä!
Tottele! -Majesteetti, ei!
Jumalten nimeen! -Pojasta ei koskaan tule sinun!
Kannoin kostajani omassa kohdussani!
8 vuotta myöhemmin
Maailmassa johon hän varttui antoi ystävyys -
Aleksanterille terveen mielen
Ei tarvita paljonkaan taistelemiseen -
kun on eturivissä -
vastassa pohjoinen barbaariheimo
Rohkeus ei löydy vatsasta, Nearkhos
Se on miehen sydämessä!
Ei tarvitse syödä päivittäin tai vatsaa täyteen, Ptolemaios!
Eikä tarvitse maata vuoteessa aamulla -
kun voi saada papusoppaa marssin jälkeen
Puhtia, Aleksanteri. Puhtia!
Kuka kunnioittaa sinua kuninkaana?
Sodan ensimmäinen sääntö on tehdä se -
mitä pyytää miehiltään, yhtä paljon!
Hyvä! Noin! -Hienoa, Hefaiston!
Tuota juuri haluan
Painit hyvin, mutta hävisit Onnitelkaa nyt toisianne
Haluaisitko, että annan sinun voittaa?
Teit oikein. Mutta lupaan, että voitan sinut vielä
Myöhemmin sanottiin ettei Aleksanteri hävinnyt koskaan
paitsi Hefaistionin reisiotteessa
Vaikka ovatkin alempaa rotua -
persialaiset hallitsevat vähintään 4/5 tunnetusta maailmasta
Onko mahdollista että Niilin alkulähde -
voisi olla näillä etäisillä vuorilla?
Kokenut navigaattori löytäisi tänne...
tätä jokea itään Intian tasangoille... Itäiselle valtamerelle -
maailman rajalle, ja tätä reittiä ylös Niiliä...
takaisin Egyptiin, Välimerelle -
ja kotiin, Kreikkaan
Jos nämä nuijapäät hyödyntäisivät keskeistä asemaansa -
Kreikka voisi hallita maailmaa!
Mlksi maat joista puhutte tunnetaan taruissa?
Intia, missä Herakles ja Dionysos matkasivat...
Miehet jotka lähtivät itään, Theseus, lason, Akhilleus, olivat voitokkaita
Sukupolvesta toiseen heidän tarinoitaan on kerrottu
Miksi? Ellei niissä sitten ollut perää -Tarinat amatsoneista?
Ei, Aleksanteri. Vain rahvas uskoo niitä, kuten mitä vain
Olemme täällä sivistyäksemme sellaista typeryyttä vastaan
Jos olemme persialaisia parempia, miksemme hallitse heitä?
Haaveemme on aina ollut lähteä itään
ltä osaa niellä miehet haaveineen
Mestari...
Niin mitä? -Miksi persialaiset ovat niin julmia?
Se ei ole aiheemme tänään
Mutta itäiset rodut kyllä tunnetaan barbaarisuudestaan ja himoistaan
Kohtuuttomuus on kaiken pahan alku
Siksi me olemme parempia Harjoittelemme aistiemme hallintaa...
kohtuutta, toivon mukaan!
Entä sitten Akhilleus Troijassa? Eikö hän ollut kohtuuton?
Akhilleus ei osaa hillitä itseään Hän hallitsee toisia niin -
että jopa vetäytyessään taistelusta kuolleen rakastajansa Patroklosin -
takia hän vaarantaa armeijansa Hyvin itsekäs mies!
Onko Akhilleuksen ja Patroklosin rakkaus turmelevaa?
Kun miehet makaavat yhdessä himosta -
se ei edistä erinomaisuuttamme
Kuten ei muukaan kohtuuttomuus, kuten mustasukkaisuus
Mutta miesten maatessa yhdessä hyveellisyyden kuuluessa suhteeseen
se on puhdasta ja suurenmoista
Kun he tuovat esiin parhaan toisissaan -
se on rakkautta miesten välillä jotka voivat rakentaa kaupunkivaltion -
ja nostaa meidät mutalammesta
Filippos toi filosofeja Ateenasta sivistämään rahvastamme
Hänen kunnianhimonsa kasvoi ja hän suunnitteli hyökkäystä Persiaan
Etkö pysty parempaan, Kleitos? Mene, ratsastan sillä itse
Kukaan ei ratsasta sillä, majesteetti Ei tuolla jalalla
Sitä on hakattu liikaa
Jalo kuninkaani, se on tulinen eläin Tulinen ja Filippoksen arvoinen
3,5 talentilla en saa siitä voittoa, mutta teille...
Miksi haluaisin sellaisen? On jo vaimo!
Näytänkö niin vanhalta?
Sillä taittaa niskansa! Liian vikuri, myy lihoiksi
Osta se minulle, isä! Ratsastan sillä
Entä jos en osta? -Maksan itse
Laulamallako? -Maksan sinulle!
Sillä ei voi ratsastaa. Se ei kesyynny
Ratsastaminen onnistuu... minulta!
Jos hallitset tuon hevosen, saat sen... puoleen hintaan
Tuo hevonen murjoo hänet -Niinkö?
Ehkäpä Olympias tekee hänestä muusikon!
Poika ei osaa, voi loukata itsensä
Hänen on opittava se itse. On aika
Etkö pidä varjostasi?
Se on kuin synkkä henki kimpussasi
Huomaatko? Tuossa olemme me
Apollon temppuja vain
Hän on... auringon jumala
Näytän miten huijaamme sitä... yhdessä
Bukefalos Sen nimen annan sinulle...
vahva ja itsepäinen
Bukefalos ja Aleksanteri
Ratsastetaan nyt yhdessä
Hänessä on Titaania! Attalos!
Kleitos! Zeuksen tähden, hän peittosi sinut!
Bukefalos, näytä heille
Poikani!
Muistatko Akhilleuksen? -Hän on suosikkini.
Koska rakasti Patroklosta, kosti surman
Hänen kohtalonsa? -Kuolla nuorena, mutta kunniakkaasti
Oliko hänellä vaihtoehtoa? -Elää vanhaksi, mutta vailla kunniaa
Sinä uneksit kunniasta Äitisi rohkaisee sinua
Ei ole kunniaa ilman kärsimystä eikä hän salli sitä
Jonain päivänä olen tällaisella seinällä
Prometheus, joka varasti tulen salaisuuden ja antoi sen ihmisille
Se suututti Zeuksen niin, että hän kahlitsi Prometheuksen kallioon -
ja joka päivä hänen kotkansa nokki miesparan maksan
Joka yö se kasvoi takaisin jotta kotka voisi syödä sen taas
Kurja kohtalo
Miksi?
Kuka näistä jutuista tietää?
Oli miten oli...
Oidipus kaivoi silmänsä ulos kuultuaan -
murhanneensa isänsä ja naineensa äitinsä
Medeia teurasti kaksi lastaan kostoksi -
lasonin ottaessa nuoremman vaimon
Minun äitini ei vahingoittaisi minua
Ei ole helppoa irtautua äideistämme
Varo naisia koko ikäsi He ovat paljon miehiä vaarallisempia
Tehtyään 12 urotyötään -
Heraklesta rangaistiin hulluudella ja hän teurasti kolme lastaan
Herakles-parka
Suuri Herakles!
Kaikki suuruus tulee menetyksestä
Jopa sinutkin jumalat vielä tuomitsevat ankarasti
Kun olen kuningas, kuten sinäkin? -Älä kiirehdi sitä. Vaarat odottavat
Isäni vei minut taisteluun liian varhain
Tapettuani ensimmäiseni hän sanoi: ''Nyt tiedät!''
Vihasin häntä silloin mutta ymmärrän nyt
Kuningas ei synny, hänet luodaan -
raudalla ja kärsimyksellä
Hänen täytyy osata satuttaa rakkaitaan
Se on yksinäistä. Kysy Herakleelta
Kysy keltä vain! Kohtalo on julma
Kukaan ei voi olla niin mahtava tai kaunis ettei tuho kohtaisi häntä
Jumalat nauravat kun nouset korkealle -
ja murskaavat kaiken rakentamasi oikusta
Antamansa kunnian ottavat lopuksi pois
Tekevät meistä orjia
8 VUOTTA MYÖHEMMIN
Näin pian raskaana... se pikku huora
Filippos nai hänet keväällä Dionysoksen juhlan aikana -
ja ensimmäisen pojan syntyessä -
hänen setänsä Attalos saa Filippoksen nimeämään pojan seuraajakseen -
ja hänet itsensä sijaishallitsijaksi
Ja sinut lähetetään johonkin mahdottomaan tehtävään -
jotain barbaariheimoa vastaan silvottavaksi jälleen yhdessä -
merkityksettömässä taistelussa karjasta
Ja minut, entinen kuningatar tapetaan yhdessä sisartesi -
ja sukumme kanssa
Toivoisinpa joskus, että näkisit valon, äiti
Totuus on, ettei hän ole vienyt sinulta mitään
Ainoa keino on iskeä
llmoita aviosta makedonialaisen kanssa
Siitä puhdasverinen lapsi joka ei olisi minun sukuani -
ja hänen on tehtävä sinusta kuningas
Voisit naida Kynnanen
Eurydike olisi ollut täydellinen ellei sika-isäsi olisi ehtinyt ensin!
Älä sano enempää isästäni! Kuuletko?
Olet oikeassa
Anna anteeksi. Äiti rakastaa liian paljon
Kenelle laulan tuutulauluja enää?
Voisimmepa olla enemmän yhdessä
Kuten ennen, kun olit suloinen poika
Ei ole koskaan ollut aikaa, äiti
Lapsesta asti minua on valmennettu olemaan paras
Lapsiparkani, olet kuin Akhilleus...
suuruutesi kiroama
Ota voimani
Älä koskaan sekoita tunteitasi -
velvollisuuksiisi, Aleksanteri
Kuninkaan täytyy tehdä julkisia eleitä rahvasta varten. Tiedän...
mutta täytät 19 ja tytöt sanovat jo -
että pidät enemmän Hefaistionista. Minä ymmärrän
Se on luonnollista nuorukaiselle
Mutta jos lähdet Aasiaan jättämättä perillistä, vaarannat kaiken
Hefaistion rakastaa minua...
itsenäni, ei asemani takia
Rakastaa?
Dionysoksen nimeen...
ymmärrä miten Filippos ajattelee, oman itsesi tähden
Henkesi riippuu siitä
Hänen vakoojansa ovat lähipiirissäsi
Lopeta!
Olen hänen ainoa sopiva poikansa
Hullu nainen. Hän ei tekisi pahaa minulle
Vaikka Eurydike saisi pojan hän olisi 20 ennen kuin saisi hallita
Ja sinä olisit 40
Vanha ja viisas, kuten Parmenion...
ja Filippoksen nuori poika olisi 20 Kuten sinä nyt...
mutta hänen kasvattamansa, hänen vertaan
Hän ei anna sinulle kruunua näin
Ei koskaan
Aleksanteri, hukuta murheesi!
Jospa juoma voisi sammuttaa murheen
Vain yksi asia on taistelua parempi...
ja se on uuden naisen maku
Se on suloisempaa kuin itsesääli
Pausanias, pitkästytät minua. Häivy!
Löysin sopivan tytön sinulle Mikä on nimesi, kulta?
Nimesi? -Antigone
Rakastan sinua, pikku ilkimykseni!
Ja minä sinua, Kleitos
Pausanias!
Haluaisitko istua, Kleitos? -Lepään vasta haudassa
Elävänä mieluummin tanssin
Kuka on uusi ystäväsi? -Älkää!
Malja!
Malja kreikkalaisille ystävillemme -
ja Makedonian ja Kreikan liitolle...
Tasavertaisia suuruudessaan!
Ja Filippokselle, kuninkaallemme -
jota ilman liitto ei olisi mahdollinen
Attalos, älä vie kaikkea ilmaa!
Ja viimeiseksi juon maljan sille että kuningas nai veljentyttöni Eurydiken -
josta tulee Makedonian kuningatar!
Filippokselle ja Eurydikelle...
ja heidän laillisille pojilleen!
Aleksanteri, älä!
Mikäs minä olen, koiranpoika! Tule!
Hiljaa! Nämä ovat hääni, eivät julkinen tappelu!
Pyydä anteeksi, ettette häpäise minua
Puolustat miestä joka panetteli äitiä!
Kuuntelet kuten äitisi! Attalos on nyt perhettä, kuten sinäkin
Valitse sukulaisesi tarkemmin En katso kun häpäiset itsesi
Loukkaat minua!
Sinua, joka et kelpaa nuolemaan maata äitini jalkojen alla?
Minulla ei ole hävettävää, röyhkeä pentu
Nain hänet jos haluan! Saan poikia!
Sinä ja äitisi ette voi estää sitä!
Miksi juoppo luulet että kaikki lähtee äidistäni?
Koska tunnen hänet -
ja näen hänet silmissäsi Himoitset liikaa kruunuani
Tiedämme sen naarassuden janoavan vertani! Voitte molemmat uneksia!
Tuo on viinipuhetta. Odota aamuun
Minä käsken...
pyydä anteeksi sukulaiseltasi
Pyydä anteeksi! -Hän ei ole sukulaiseni
Hyvää yötä, vanhus
Kun äitini menee uusiin naimisiin kutsun sinut häihin
Senkin äpärä!
Sinä tottelet minua! Tule tänne!
Tämäkö mies vie teidät Persiaan?
Hän ei pääse edes sohvalta toiselle
Poistu palatsistani!
Karkotan sinut, äpärä! Et ole enää tervetullut tänne
Et ole poikani!
Aleksanterin elämä muuttui
Isä, kuningas Filippos, murhattiin...
ja Alekstanterista tuli 20-vuotiaana - Makedonian uusi hallitsija
Pitäen Aleksanteria kokemattomana -
moni Kreikan kaupunkivaltio kapinoi -
Persian iloksi ja kenties sen tukemana
Aleksanteri osasi rakastaa mutta petos sai hänet -
suuren ja pelottavan vihansa vallassa teurastamaan -
tuhansia Theban kaupungin miehiä ja myymään eloonjääneet orjiksi
Tämä tyrmistytti kreikkalaiset
Ja vaikka hän kohtelikin useimpia voitettuja kansoja lempeästi -
niin nämä poikkeukset, Theban ja Gazan -
ja myöhemmin Persepoliin ja muut -
muistavat aina ne jotka vihaavat häntä ja sitä mitä hän edusti
21 -vuotias Aleksanteri valloitti Aasian 40000 miehen armeijalla
Vapauttaen kaupunkivaltioita -
hän valtasi koko läntisen Aasian etelässä Egyptiin asti -
missä hänet julistettiin faraoksi -
ja palvottiin jumalana
Egytissä... kunnioitettu oraakkeli Siwassa -
julisti hänet Zeuksen pojaksi
Hän yllytti itse Dareioksen taisteluun Persian valtakunnan sydämessä -
lähellä Babylonia
Se oli hulluutta
40000 meikäläistä 250000 barbaaria vastaan
Sitä päivää Aleksanteri oli odottanut koko ikänsä
Aleksanteri, jumalan poika
Se oli tietysti myytti Ainakin se alkoi myyttinä
Minä tiedän
Minä olin siellä Näin hänen silmänsä
Tuolla!
Linjojen aukosta tavoittelemme johtajaa
Tapammeko Dareioksen? -Jumalat toivat hänet viimein eteemme!
Jos kuolen, te selviydytte. Mutta persialaiset tarvitsevat Dareiosta
Katkaisemme Persian armeijan kurkun
Et pääse edes sadan askeleen päähän. Oletko nähnyt armeijan koon?
Ei, jos pidät sen vasemmalla, urhea Parmenion -
poikasi Filotaksen kanssa kahden tunnin ajan huomenna
Ja sinä, lyömätön Antigonos... keskusfalangi
Perdikkas...
Leonidas
Nearkhos
Polyperkhon Jos keihästätte ne ansaan keskelle -
heidän ratsuväkensä seuraa minua oikeaan
Kun urhea Kassandros murtautuu läpi muodostuu aukko
Sitten minä ja ratsuväkeni... kunnioitettu Kleitos...
Ptolemaios ja Hefaistion -
iskemme sen aukon läpi -
ja lyömme Dareioksen kuoliaaksi
Vaikka jumalat ovat myötä, heidät on tuhottava huomenna
Tai rosvoheimot käyvät kimppuumme pitkällä kotimatkallamme.
Puhut kodista ja vetäytymisestä
Mutta käsitätkö, Parmenion -
että Babylon on uusi kotini?
Aleksanteri, jos on pakko taistella tehdään yllätyshyökkäys
Hyökätään illalla, kun he eivät odota
En aio varastaa voittoa, Kassandros
Olet liian kunniallinen siihen
Luit liikaa Troijan sodasta
Mutta isäsi ei rakastanut Homerosta
Maat Eufratista länteen, tyttären käsi... Mitä kunnianosoituksia.
Eivät ne ole kunnianosoituksia. Ne ovat lahjuksia -
joita kreikkalaiset ovat hyväksyneet liian kauan
Unohditko että isäni murhaaja on tuolla?
Emme tiedä maksoivatko persialaiset salamurhan...
Sillä ei ole väliä!
Isäsi opetti sinut ajattelemaan järjellä
Minä pyydän, kootaan joukot... vetäydytään hakemaan lisää miehiä
Tekisin niin jos olisin Parmenion
Mutta olen Aleksanteri
Kuten maalla ei ole kahta aurinkoa ei Aasialla voi olla kahta kuningasta
Nämä ovat ehtoni ja ellei Dareios ole pelkuri...
hän taistelee kanssani huomenna
Kun hän kumartaa Kreikkaa...
Aleksanteri on armollinen
Kautta Areksen kahleiden, hän on rohkea
Kunnioita sitä, Parmenion
Juhlikaa tänä iltana sillä huomenna syömme Hadesissa
Ketä rukoilet?
Fobosia
Pelkoa?
Huono enne
Ainakin Dareiokselle
Uskon että kuolemanpelko ajaa kaikkia, Hefaistion
Tätä emme oppineet koulussa
Se on kaiken epäonnemme syy
Mahtava Krateros. -Majesteetti
Oletko valmis aamunkoittoon? -Sitä on saanut odottaa liian kauan
Miehet ovat vauhkoja kuin varsat. -Hyvä!
Pelko saa taistelemaan paremmin Vartijat asemiin, mutta levätkööt
Ei huolta, nukun silmät auki
Koska pelkää sotasaaliinsa puolesta
Huomisen jälkeen olette kuninkaita
Jumalat ovat kanssamme, majesteetti. -Värjäämme maan persialaisverellä
Olen aina uskonut sinuun, Aleksanteri...
mutta tämä tuntuu liian suurelta
Epäilikö Patroklos Akhilleusta Troijan sodassa?
Patroklos kuoli ensin. -Jos sinä kaadut...
vaikka Makedonia menettäisi kuninkaan -
kostan kuolemasi ja seuraan sinua Kuoleman taloon
Tekisin saman
Taistelun aattona on vaikeinta olla yksin
Kenties sitten...
kenties nämä ovat jäähyväiset...
Aleksanterini
Älä pelkää, Hefaistion
Olemme vasta alussa
Veri saa maailman elämään
Veri saa sateen lankeamaan
Veri saa maan kasvamaan
Ja veressä kaikki ihmiset syntyvät -
ja kuolevat
Veri on jumalten ruokaa
Bukefalos, tänään laukkaamme kohtaloomme
Falangi, oikeaan!
Falangi, huomio!
Neoptolemos, hypätessäsi Tyroksen piiritystornin yli -
olit jätti. Miten taistelet tänään?
Deksippos, kautta Ateenan...
kauasko heitit toisen painijan viimeisissä Olympialaisissa?
Heitätkö keihääsi yhtä pitkälle?
Ja Timandros, Menandrosin, suuren sotilaan poika
Suren yhä veljeäsi Addaiosia joka kuoli urheasti Halikarnassosissa
Olet kunniallisesta perheestä, Timandros
Taistele sen puolesta tänään
Toitte kunniaa isänmaallenne ja esi-isillenne
Nyt olemme tulleet etäisimpään Aasiaan -
jossa Dareios on vihdoin koonnut suuren armeijan taisteluun
Persialaisia tuntuu olevan paljon
Mutta katsokaa tätä laumaa ja kysykää -
kuka on tämä suuri kuningas joka maksaa salamurhaajille kultarahoina -
isäni, kuninkaamme murhasta halveksittavasti ja pelkurimaisesti?
Kuka on tämä suuri kuningas Dareios, joka pakottaa kansansa taistelemaan?
Tämä kuningas on tyhjän kuningas!
Nämä miehet eivät puolusta kotiaan vaan taistelevat kuninkaansa käskystä
Taistelussa he häviävät kuin ilma.
Me olemme täällä Makedonian vapaina miehinä!
Jotkut teistä...
kenties minäkään...
emme näe auringon laskevan tänään
Mutta minä sanon teille mitä jokainen soturi on aina sanonut
Voittakaa pelkonne...
ja lupaan että voitatte kuoleman!
Kysyttäessä te vielä vastaatte: ''Olin tänään täällä Gaugamelassa...
tuodaksemme vapauden...
ja kunniaa...
Kreikalle!''
Zeus olkoon kanssamme!
Kassandros! Neljä rivistöä!
Minne he menevät? -En tiedä, majesteetti
Saarra heidät, Bessus
Hefaistion, eteenpäin!
MAKEDONIAN KESKUS
Hän tekee virheen, Farnakes
Aivan, suuri kuningas
Enyalios!
Olkaa urheita!
Vakaasti vasemmalle, pojat! Taipukaa, mutta älkää murtuko
Nopeammin!
Valmiina torjumaan vaunut!
Kassandros! Nyt! Eteenpäin!
Vasempaan! Jalkaväki, perääntykää!
Pitäkää asemat! Pitäkää asemat!
On vetäydyttävä rotkoon, isä. -Ei!
Missä hän on? Liian vähän miehiä! Vie sana Aleksanterille!
Tulkaa, makedonialaiset! Ratsastakaa!
Alkesanterin luo!
Kilpimiehet, irtautukaa!
Aukkoa kohti!
Taaksepäin ja vasempaan!
Filotas! -Isä!
Vie sana Aleksanterille! Ellei usko -
jää eloon kostaaksesi tämä petos!
Ole tarkkana, poika! Isäsi valvoo sinua yhä!
Dareios!
Etsikää ratsunne!
Dareios!
Liikkeelle!
Ehdimme vuorille ennen iltaa. Otamme Dareioksen kiinni aamulla
Aleksanteri! Isäni on hukassa!
He jyräsivät sivustan! -Parmenion musertuu!
Jos jahtaat häntä voit menettää armeijan
Jos saamme kiinni, saamme valtakunnan!
Juokse vaikka maailman ääriin, pelkuri, muttet juokse tarpeeksi kauas!
Parmenionin luo!
Vuodatte verta. Saanko hoitaa haavanne?
Ei nyt, Hermolaos. Nuo ovat pahemmin haavoittuneita
Auta heitä
Teidän Majesteettinne. -Olet hyvin urhea
Mikä on nimesi? -Glaukos, kuninkaani.
Missä on kotisi? -Illyriassa
Rentouta kehosi
Ajattele kotia Ole urhea taas, Glaukos...
niin elät edelleen kunniassa. -Aleksanteri...
Persian valtakunta... suurin silloin tunnetuista, tuhoutui
Ja 25-vuotias Aleksanteri hallitsi nyt kaikkea
Aleksanteri sanoi minulle kerran:
''Olemme yksinäisimmillämme tarujen seurassa. ''
BABYLON, PERSIA
Ja niin tapahtui kreikkalaisille yhtä myyttisessä unessa -
kuin Akhilleuksen voitto Troijassa -
että tänä kunniakkaana hetkenä -
Aleksanteria rakastivat kaikki
Mutta lopulta, uskoakseni, Babyloniin oli helpompi tulla -
kuin sieltä lähteä
Kuvitelkaa tämän luojia!
Tällaisin arkkitehdein rakentaisimme unelmiemme kaupunkeja
Aristoteles sanoi heitä barbaareiksi, mutta hän ei nähnyt Babylonia
Tämä kultamäärä riittää Makedonian armeijalle kolme sukupolvea
Ja Makedonia turmeltuisi pian
Liian suuri rikkaus tuo varikset
Kai soturit saavat osansa? -Maksamme heille hyvin -
mutta emme tulevista palveluksista. -Kuulostat Filippokselta
Filippos ei nähnyt Babylonia. -Ei nähnyt, Hefaistion
Pidät minua vanhana kyrmyniskana -
mutta erimielisyyksistämme huolimatta sanon -
että isäsi olisi ylpeä sinusta
Kiitos, Parmenion
Anna anteeksi vihani ja ylpeyteni
Nekin sokaisevat minut
Vuohipaimenten pojanpojat hallitsevat 5000000 neliökilometriä
Mutta...
kukaan teistä ei pelkää tämän vaurauden voivan viedä meidät tuhoon
Yliarvioit meidät
Niin kauan kuin Dareios elää hän on Aasian laillinen kuningas -
ja minä tyhjän kuningas
Mutta hänellä ei ole valtaa! Hän on vuorilla ilman armeijaa
Häneen voidaan yhä uskoa
Vasta kun hän löytyy, asia päätetään
Olet jo tainnut päättää asiasta. -Meidän on vietävä työmme loppuun
Meidän on löydettävä Dareios! -Se ei ollut isäsi tehtävä.
En ole isäni
Joko unohditte että onni suosii rohkeaa?
Jumalten nimeen! Mitä tämä on?
Ei ihme että Dareios halusi elää!
Yksi vuoden kullekin päivälle
Auta, Afrodite! Miten voin palata Lysimakhoksen luo?
Älä koske, Leonnatos. Minä hoidan asian
Aristoteles oli kenties ennalta näkevä
Pettävätkö kauneudellaan ja turmelevat?
Suuri kuningas, Aleksanteri...
Tuhannen ruusun prinsessa ja kuningas Dareioksen vanhin tytär...
Stateira
Jalo Aleksanteri...
Minä tulin rukoilemaan sisarteni...
äitini ja isoäitini hengen puolesta
Et ole väärässä, prinsessa Stateira
Hänkin on Aleksanteri
Minä rukoilen perheeni hengen puolesta
Myy minut orjaksi, suuri kuningas. -Katso silmiini...
prinsessa ja sano...
miten haluat tulla kohdelluksi
Sellaisena kuin olen, prinsessana
Olkoon niin
Perhettäsi kohdellaan kuin omaani
Saatte jäädä asumaan palatsiin
Onko muita pyyntöjä, jalo prinsessani?
Ei ole
Kaiken mitä toivon, olen...
Pyytänyt. -Pyytänyt
Olet todellakin kuningatar
Hän sopisi sinulle täydellisesti mutta et tee mitään
Jäit kolmeksi kuukaudeksi Babyloniin -
ja jätit minut Pellaan vihollisille joita sinulla on monta
Antipater, tottuneena saamaansa valtaan-
vahvistuu koko ajan
Hän pitää salaa yhteyttä Parmenioniin, joka on vaarallinen -
mutta varo eniten läheisimpiäsi
He ovat kuin käärmeet ja voivat pettää sinut
Kassandros on Antipaterin poika
Jopa Kleitos, isäsi suosikki ja Ptolemaios, ystäväsi
Mutta varo liikaa ajattelevia miehiä. He sokaisevat itsensä
Vain Hefaistionia en epäile
Teet heidät kaikki rikkaiksi vain äitisi ja itsesi -
jäädessä köyhyyteen
Mikset koskaan usko minua?
Vain tällainen synkkä mieli -
voi tietää nämä sydämen salat
Sillä ne ovat synkkiä, Aleksanteri
Niin synkkiä
Mutta sinussa, Zeuksen pojassa, on maailman valo
Toverisi jäävät varjoiksi manalaan -
kun sinun nimesi elää ikuisesti -
säteilevimpänä nuoruuden valona, ikuisesti nuorena ja innostavana
Koskaan ei tule kaltaistasi Aleksanteria
Aleksanteri Suurta
Hae minut Babyloniin, kuten lupasit
Jos he vahingoittavat sinua, he kohtaavat vihani -
Babylonian kuningattarena
Kova vuokra 9 kuukauden kohdussa olosta
Hae hänet. Se ilahduttaisi häntä
Olen hänen unelmiensa särkynyt peili
Jää luokseni tänä yönä, Hefaistion
Laitan itse kylpyni
Kiitos, Bagoas
Kenraalit kyseenalaistavat pakkomielteesi Dareiokseen
Sanovat ettei sinusta pitänyt tulla Aasian kuningasta
He haluavat palata kotiin, rikkaina. Mutta olen nähnyt tulevaisuuden
Tuhat kertaa, tuhansilla kasvoilla
Nämä ihmiset haluavat... tarvitsevat muutosta
Aristoteles oli väärässä heistä. -Miten niin?
Mieti valloittamiamme kansoja. Jättävät kuolleensa hautaamatta...
murskaavat vihollisen kallon. Parittelevat julkisesti!
Mitä he ajattelevat, lukutaidottomat?
Aleksanterin armeijana he pääsevät minne eivät luulleet pääsevänsä
He voivat tehdä työtä kaupungeissa, Alexandrioissa -
Egyptistä valtamerelle
Voisimme yhdistää nämä maat, ja kansat
Joidenkin mukaan Aleksandrioista on tullut Aleksanterin jatkeita
Houkuttelevat väkeä kaupunkeihin orjiksi
Vapautimme heidät Persiasta missä kaikki elivät orjina!
Maailman kansojen vapauttaminen...
olisi Akhilleuksen ja Herakleen kunniaa suurempaa
Se vetäisi vertoja Prometheukselle, joka on aina ollut ihmisten ystävä
Muista näiden sankareiden kohtalo. He kärsivät paljon
Me kaikki kärsimme. Sinun isäsi, minun isäni
Ja lopulta tärkeää ovat tekosi
Sanoit kuolemanpelon kannustavan ihmistä
Eikö ole muita voimia?
Eikö elämässäsi ole rakkautta...
Aleksanteri?
Mietin joskus pakenetko vain äitiäsi
Niin monta vuotta ja virstaa välissänne
Mitä sinä pelkäät?
Kuka näistä asioista tietää?
Lapsena äitini piti minua jumalaisena ja isä heikkona
Kumpi olen, Hefaistion? Heikko vai jumalainen?
Tiedän vain sen että luotan vain sinuun
Olen kaivannut sinua
Tarvitsen sinua
Sinua minä rakastan, Hefaistion
En ketään muuta
Pidät yhä päätäsi vinossa...
näin -Olen lopettanut sen
Innostat minua yhä
Tuollaisia silmiä ei ole kellään
Kuulostan typerältä kuin koulupoika
Välitän vain sinusta, ja Afroditen sulohenkäyksen kautta...
pelkään menettäväni sinut maailmallesi
Et koskaan menetä minua
Olen aina kanssasi
Loppuun saakka
KOILLIS-PERSIA
Koillis-Persian sotaretki -
muuttui sissisodaksi lähes kolmeksi vuodeksi
Jahtasimme Dareiosta kohtia Baktriaa, mutta hän livahti täpärästi
Hän teki kuolemaa löydettäessä. Pyysi vettä.
Joi sen ja kuoli
Kuningas Dareioksen olivat pettäneet omat sotapäälliköt
Kunnioittaen hänen ruumistaan -
Aleksanteri jahtasi sotapäälliköitä tuntemattomiin maihin...
ylittäen jopa Oksos-joen Sogdianaan
Taistelimme Skyytian aroilla asti -
missä vain tarun sankarit olivat käyneet
Maanmittarit kertoivat meidän olevan missä Eurooppa ja Aasia kohtaavat
ltse asiassa olimme täysin eksyksissä
Aleksanteri perusti 10. Aleksandrian ja asutti sen veteraaneilla -
naisineen ja keillä tahansa uskalikoilla
Kykenemättä hyväksymään tappioita -
Aleksanteri mursi vastustavat heimot -
kunnes viimein sai viimeisen vihollisensa pään
Aleksanteri hallitsi nyt Aasiaa...
johon kuului nyt Sogdiana ja Baktria
Täällä Aleksanteri teki erään salaperäisimmistä päätöksistään
Silmät kertovat hänen välittävän sinusta
Kenties liikaakin
Maassani sanotaan -
että liikaa rakastava menettää kaiken
Ne jotka rakastavat ivaten...
... kestävät
Isäsi kääntyisi haudassaan. Kyläpäällikön tytär!
Tytössä on luonnetta
Ota hänet jalkavaimoksi
Haluan pojan, hemmetti sentään
Jalosukuisten sisarista tulisi hyviä makedonialaisäitejä
Aasialainen kuningattarena, ei vankina, osoittaa kunnioitusta
Se yhdistää meidät, mutta voin yhä ottaa makedonialaisvaimon
Toiseksi vaimoksi? Loukkaat Makedoniaa
On kyse kuningaskuntamme kunniasta
Mitä on voitettavissa? Rankaisimme heitä heidän rikoksistaan
7 vuotta poissa kotoa ja nyt rosvojahdissa seudulta toiselle -
kun maamme kaipaa miehiä! Rakentaaksemme teitä Aasiaan?
Rakentaaksemme tänne kaupunkeja?
Kaupunkien avulla hallitsemme paremmin
Mitä Makedonia hyötyy? -Rikastuu!
Taistelemalla paremmin Gaugamelassa...
Miten julkeat, Nearkhos! -Kenraali Nearkhos sinulle, poika
Aleksanteri levitti joukkoja liikaa. Ette voineet tehdä mitään!
Olen tuntenut sinut syntymästäsi asti
Tuin sinua isäsi kuolemassa
Voisit ainakin, Zeuksen nimeen ja sinut valinneen neuvoston kunniaksi -
antaa meille makedonialaisen perijän
Olen kuullut sanasi. -Mutta...
Parmenion! Häiden jälkeen odotan sinun -
ja Antipaterin Kreikassa pitävän valtakuntaamme yllä
Talvehdin pohjoisessa etujoukon kanssa
Rukoilen Apolloa, että tajuat pian miten kaukana olet isäsi polulta
Kirottu Parmenion, jumalten nimeen!
Isäni oli soturiluonne, ei järkeilijä
Hän ei himoinnut sotaa eikä nauttinut siitä
Hän neuvotteli neuvoston kanssa
Hän ei päättänyt mielihalujensa mukaan
Vein meidät kauemmas kuin isäni uneksi!
Vanhus, olemme uudessa maailmassa
Aleksanteri, ole järkevä!
Oliko heidät tarkoitettu veroisiksemme?
Muistat Aristoteleen sanat. Aasialainen?
Mitä merkitsee vihkivala rodulle joka ei ole pitänyt sopimuksiaan?
Mikä tekee sinusta niin paljon heitä paremman, Kassandros?
Paremman kuin oikeasti olet. Sinusta ja sinunlaisistasi
Aleksanteri...
Päätökseni arvostelu vaivaa vähemmän kuin halveksuntanne -
paljon vanhempaa kulttuuria kohtaan
Hänen äitinsä vaadittua 10 vuotta häntä naimaan makedonialaisen...
... että liittomme kautta kreikkalaiset ja barbaarit...
... maailman vaikutusvaltaisin mies otti -
poliittisesti merkityksettmän tytön. Miksi?
Ehkä liittoutuakseen heimojen kanssa...
ehkä saadakseen perillisen
Jotkut sanoivat Aleksanterin rakastuneen
Kuka Roksane todella oli -
jäi arvoitukseksi niiden tummien silmien taakse
Aleksanteri...
sinua varten
Tässä kunniakkaassa tilaisuudessa...
juon maljan tälle suurelle armeijalle
Heidän kunniakseen jotka lähtivät mukaan 7 pitkää vuotta sitten -
julistan kaikki velkanne maksetuiksi kuninkaallisesta aarrekammiosta
Ja morsiameni kunniaksi...
kauniin morsiameni...
huomioimme ne monet naiset jotka jakoivat rankan matkamme -
antamalla myötäjäiset avioliittoon
Entä poikamme?
Ja viimeiseksi... jumalat vaativat meitä antamaan -
naisten lapsille kreikkalaissivistyksen-
ja sotilaskoulutuksen jotta heistä tulee uusia sotilaita -
Aasian kuningaskuntaamme
Löysin sen Egyptistä
Sen myyjä sanoi sen olevan ajalta jolloin palvottiin aurinkoa ja tähtiä
Tulen aina ajattelemaan sinua...
aurinkona, Aleksanteri
Rukoilen että unelmasi paistaa kaikille
Toivon sinulle poikaa
Olet suuri mies
Monet rakastavat sinua, mutta...
Rakastatko häntä?
Hän on Hefaistion
On erilaisia tapoja rakastaa, Roksane
Tule...
Et pelkää
Se sopii hyvin
Mies etsii naista maailman huipulta...
ja löytää hänet
Taru muuttuu todeksi
Suuri mies!
Sikander...
tapan sinut nyt
Tee se. Päätä elämäni
Minä tekisin... Minä tekisin samoin
Kuolen narrina, tämän... rakkauden vuoksi
Elämäni on nyt sinun
Synnytät poikani
Kuka on se nainen jota sanot kuningattareksesi?
Vuoristolaistyttö?
Sinä, jalosukuinen
Hän on jo saanut vihollisia voimakkaalla, kmpelöllä luonteellaan
Älä hämmennä meitä. Minä en ollut barbaari
Olen Akhilleuksen kuninkaallista sukua
Zeus on isäsi
Ymmärrän että hän tuo sinulle onnea -
mutta usko kun neuvon, toimi pian
Seitsemän vuoden päästä kansa miettii ''Kuka tämä Aleksanteri on?''
Annoin riittävästi todisteita. Antipater jäytää auktoriteettiasi
Palaa Babyloniin ja vahvista keskustaa -
tai palaa Makedoniaan järjestymään
Älä jahtaa unelmaasi kauemmas itään
Meidän molempien elämä riippuu siitä
Muista...
että ajattelen vain sinua
Kuten sinunkin tulee kohdata kohtalosi -
ajattele hellästi äitiäsi. Huolehdi minusta
Suojele vihollisilta poissa ollessasi...
ja muista, aina...
että minä rakastan sinua eniten kaikista
Kunpa et olisi vain kalpea heijastus äitini sydämestä
Kuka teki tämän?
Kerro! -Hermolaos!
Kukaan ei ole minua uskollisempi
Salaliitto järkytti syvästi Aleksanteria -
ei ainoastaan hovipoikien takia -
vaan koska siinä oli mukana Filotas, lapsuudenystävä -
ja kuninkaallisen kaartin kapteeni
Aleksanteri, muista kuka olen
Minä muistan, mutta erilaisena kuin sinä
Vaikuttaa siltä että todellinen luonteesi on kunnianhimoinen
Kukaan meistä ei puolustanut häntä
Mutta emme pitäneetkään hänestä ja hänen valtansa jaettiin meille
Me kidutimme häntä kuullaksemme mitä isänsä Parmenion tiesi
Emme saaneet tietää sitä
Mitä tehdä Parmenionille ja hänen 20000 miehelleen selustassa?
Oliko hän viaton vai oliko hän päättänyt toimia -
ennen kuin ikä heikentäisi häntä?
He valitsevat puolensa. -Miehet seuraavat kuningastaan
Aleksanteri ei ole siellä
Aleksanterin täytyi toimia
Hän sulki leirin tunnin sisällä syytöksistä Filotasia kohtaan
Menkää, Antigonos ja Kleitos
Menkää joutuin
Kolme päivää vei Antigonoksen ja Kleitoksen Parmenionin luo
Hänen miehensä hyväksyivät syytökset -
sillä he ymmärsivät että perheenpää on vastuussa perheen käytöksestä
Kleitos! Antigonos! -Parmenion!
Muistan Bagoaksen huomauttaneen -
että rakkaus vältteli Aleksanteria yhtä paljon, ellei enemmänkin -
kuin maailman äären löytyminen
Keväällä Aleksanteri marssitti 150000 miestä -
Hindukushin solien läpi... tuntemattomaan maahan
Hänen unessaan se oli luvattu reitti maailman ääreen
Olimme nyt liikkuva valtakunta tuoden mukanamme Kreikasta -
kokkeja, arkkitehteja, lääkäreitä -
rahanlainaajia, vaimoja, lapsia, rakastajia, huoria
Unohtamatta orjia, nimettömiä, elintärkeitä raatajia
Hävitettynä tai laajentuneena, kävi miten kävi...
vallatut maat kokivat muutoksen
Vaikka Aleksanteri palvoi Roksanea -
käynnit hänen teltassaan hiipuivat...
vuoden, kahden mentyä ilman perillistä
Se loukkasi Aleksanterin ylpeyttä
Zeus kahlitsi Prometheuksen tuonne yhteen noista luolista
Yläpuolella on kuulemma kotkan pesä
Se kai laskeutuu joka yö nokkimaan Prometheuksen maksaa
Muistatko mitä Aristoteles kertoi näistä vuorista?
Kyllä muistan
Päästyämme näin korkealle näkisimme Makedonian lännessä -
ja Maailmanmeren idässä
Mutta pelkään maailman olevan paljon suurempi kuin kukaan uneksi
Titaanien maailma
Tiedustelijat tutkivat kaikki reitit
Vuorten yli ei pääse -
kuin menemällä etelään, Intiaan.
Jumalina pääsisimme ltäiselle merelle
Me teemme sen, Aleksanteri. Muutaman vuoden päästä palaamme
Mutta ensin miesten on päästävä kotiin
Oletko löytänyt kodin, Ptolemaios?
Yhä enemmän ajattelen Aleksandriaa
Siellä on lämmin
Thais viihtyi siellä
Naiset saavat miehet kotiin. Minulla ei ole sellaista tunnetta
Sinulla on Babylon, Aleksanteri, missä äitisi odottaa kutsuasi
Niin, minulla on Babylon. Mutta jokaisen rajan ylittäessäni -
poistan taas yhden illuusion
Tunnen kuoleman olevan viimeisen...
ja silti yritän yhä lujemmin päästä...
kotiin
Minne on kotkamme lentänyt?
Meidän täytyy jatkaa, Ptolemaios...
kunnes löydämme päätepisteen
Intiaa, maata jossa aurinko syntyi...
tarujen mukaan Persiaakin rikkaampaa -
ei ollut tutkittu tai valloitettu
Alusta alkaen hän yritti yhdistää maan ilman keskusta
Kuninkaita toistensa kimpussa...
lukuisia heimoja, joita kiihkoilijat ja filosofit lietsoivat -
kuolemaan tuhansittain jumaltensa nimeen
Krateros etujoukoissa taisteli puissa asuvia miehiä vastaan.
Hefaistion vakuutti niiden olevan ihmisiä matkivia karvaisia eläimiä
Sitä heimoa sanottiin ''apinoiksi''
Se on apina
Katso, Roksane
Hei, pikkumies. Puhuvatko ne? -Eivät, mutta laulavat ja ääntelevät
Ja siellä satoi
Emme olleet ennen nähneet satavan kuuttakymmentä päivää ja yötä
Ymmärräthän sinä, Machatas. Mitä poikasi sanoo?
Mitä vanhempi olet, sen vahvempi
Anna hevoseni, Aleksanteri, niin ratsastan rinnallasi
Käärme!
Kleitos, hae käärmeparantajat!
Mitä tapahtui? -Puri kaulaan
Zeus, ei! Koeta kestää! Ole urhea!
Kullan ja kunnian etsintämme hiipu -
tajutessamme ettei sitä löytyisi
Mielialat laskivat. Teurastimme vastustavat intialaiset -
ja saastuneen veden sijaan joimme vahvaa viiniä
Aleksanteri palautti usein valloitetut maat lyödyille kuninkaille -
tehdäksemme heistä liittolaisia
Se ei miellyttänyt armeijaa -
joka aprikoi yrittikö Aleksanteri jäljitellä Herakleen suuruutta
Bagoaksen malja!
Ja äitini jumalan, Dionysoksen...
joka intialaisten mukaan kulki täällä -
ennen Heraklesta 6000 vuotta sitten
Sankarin malja!
Roksane...
Menetät kasvosi
Intialaiset ovat pahoja ihmisiä
Et yritä ymmärtää heitä
Minä yritän. Mutta tiedän tämän, Aleksanteri
Persiassa olet suuri kuningas mutta täällä sinua vihataan
Palataan Babyloniin
Siellä olet vahva
Puhutaan tästä myöhemmin
Niin, myöhemmin
Minä tulen, tänä iltana
Minä odotan
Hyvää yötä, kuninkaani
Majesteetti...
Nostan Bagoaksen maljan!
Ja 30000 kauniin persialaispojan -
jotka koulutamme taistelemaan
Ja Filippoksen muistolle!
Olisipa hän elänyt nähdäkseen makedonialaistensa muuttuneen -
näin kauniiksi armeijaksi
Filippokselle! Todelliselle sankarille
Ja Kleitokselle ja nimitykselleen Baktrian satraapiksi!
Kauniisti sanottu, Ptolemaios.
Mutta tiedämme mitä karkotus on 30 vuoden palveluksen jälkeen
Pidätkö suuren provinssin johtamista karkotuksena?
Onko majesteetti antanut lähimmilleen niin kaukaista provinssia?
Sinusta ei siis tule hyvää satraappia?
Olkoon niin! Ennen mätänen makedonialaisrääsyissä -
kuin elän itäisessä prameudessa
En pokkuroi kuten hännystelijäsi
Hefaistion, Nearkhos, Perdikkas!
ltäisimmän satraappikuntamme valtiaana -
eikö tule mieleesi, että jos persialaisalamaiseni kumartavat minua
se on heistä tärkeää? Vaadinko sitä kreikkalaisilta?
Etkö ota vastaan kreikkalaisten uhreja Zeuksen poikana?
Vain tarjottaessa. -Miksi sitten hyväksyt liehittelyn?
Mitä vapautta on kumartaa sinulle?
Sinä kumarrat Heraklesta. Kuolevainen mutta Zeuksen poika
Miten voit verrata itseäsi Herakleehen?
Miksi en?
Olen saavuttanut enemmän, matkannut yhtä kauas, ehkä kauemmas
Herakles teki sen yksin Valloititko sinä Aasian yksin?
Kuka suunnitteli Aasian valloituksen? Isäsi, eikö vain?
Vai eikö hänen verensä enää kelpaa?
Zeus-Amon, niinkö? -Loukkaat minua, Kleitos!
Pilkkaat perhettäni! Varo vain!
Isäsi ei olisi liehitellyt barbaareja -
tai tehnyt meistä taistelutovereita
Muistan kun saatoimme puhua miehinä silmästä silmään
Pokkuroimatta ja matelematta!
Nyt suutelet heitä...
otat mahon barbaarivaimon ja kehtaat sanoa kuningattareksi?
Mene pian, ennen kuin pilaat elämäsi
Eikö ylpeytesi enää pelkää jumalia?
Tämä armeija on veresi, poika! llman sitä et ole mitään!
Et enää palvele tarkoitustasi. -Viekää! hänet pois.
En palvele tarkoitustasi? Mitä palvelin pelastaessani henkesi?
Pitääkö nyt paritella apinoiden kanssa miellyttääksemme majesteettia?
Pidättäkää hänet maanpetoksesta!
Kuka tukee häntä?
Kutsun Zeus-isän todistamaan! Sinut tuomitaan hänen edessään
Katsotaan miten syvä salaliitto on. Viekää hänet!
Puhut juonittelusta? Entä Parmenion?
Panit tekemään pahan tekosi Eikö sinulla ole häpyä, tekopyhä?
Despootti! Väärä kuningas! Sinä ja barbaariäitisi elätte häpeässä!
Kleitos...
Kukaan ei pääse. Olen kuningatar!
Haluan nähdä hänet. -Hän ei halua nähdä ketään
Hän tarvitsee minua! -Ei tarvitse
Ja sinuako hän tarvitsee?
Hefaistion, teet virheen
Armeija kaipaa rohkaisuasi... Aleksanteri
Kuten vanha rakastaja he antavat anteeksi, mutteivät unohda
Sinä tiedät että suuria tekoja tekevät miehet jotka ottavat katumatta
Olet Aleksanteri! Sääli ja suru tuhoavat sinut
Olenko niin röyhkeä että sokaistuin?
Toisinaan... se että odottaa parasta muista on röyhkeyttä
Kleitos puhui siis totta. Minusta on tullut tyranni
Olet kuolevainen. Ja he tietävät sen
He antavat sinulle anteeksi koska saat heidät ylpeiksi itsestään
Olen epäonnistunut, täysin
MAKEDONIA - 8 vuotta aiemmin
Filippos, Makedonian kuningas ja kreikkalaisten johtaja
Olen ikäni odottanut kreikkalaisten pokkuroivan Makedoniaa
Tänään on se päivä
Sanotaan jo että Filippos oli suuri kenraali -
mutta Aleksanteri vain suuri
Mutta jos vielä loukkaat minua tapan sinut
Olen kaivannut sinua. Keväällä, Persia !
Ratsastat oikealla puolellani
Se on kunnia, isä. En vaihtaisi sitä koko maailman kultaan
Jonka jonain päivänä saat
Hän teki itsestään 13. jumalan Filippos-parka joi niin paljon viiniä-
että menetti järkensä
Teidän Majesteettinne. -Attalos
Toivon prinssin nauttivan hääkisoista yhtä paljon kuin valtionhoitajamme
Hän on hyvin väsynyt
Pausanias, tuo loput kaartista!
Kuninkaallinen kaarti! Areenalle... mars!
Ei kaartia? Tässä väkijoukossa? Kreikkalaisia kaikkialla
Kleitos! Kleitokseni...
Tähän mieheen voit aina luottaa
Kohtele kuin minua. Hän turvaa selustasi
Alamaiseni käyvät kaartista tänään
Nähkööt kreikkalaiset miten kuljen kansani parissa -
ja sanokoot tyranniksi! Tuo kaartini vasta sisääntuloni jälkeen
Katso että viini virtaa koko päivän
Haluan heidän pitävän minusta
Etkö kuullut? Menen sinne yksin. Sinä seuraat kaartini kanssa
Mene nyt
Haluat että sinut nähdään seuraajanani
Sitäkö äitisi haluaa?
Älä näytä aina niin loukatulta. Ole mies
Kiitä onneasi että edes olet täällä sen esityksesi jälkeen
Kaikkien jumalien nimeen, tottele minua tämän kerran!
Rohkeutta, isä
Mene iloiten siitä että joka askeleella voit muistaa urheutesi
Rakastettu kuninkaamme, Filippos...
jonka kunniaksi nämä hääkisat alkavat
Pausanias! Minähän sanoin...
Kuningas elää!
Aleksanteri, Filippoksen poika! Jumalat siunatkoot kuningasta!
Olet nyt kuningas
Jumalat siunatkoot Aleksanteria!
Ulos
Mene
Miten voit olla niin häpeämätön? -Koska niin oli tarkoitettu
En halunnut kuninkaaksi näin
Kukaan ei syytä sinua. -Minua syytetään jo selkäni takana!
Parjaus ei ole valtaa. -Onko häpeä?
Kuka tappoi isäni?
Kerro... vai panenko sinut syytteeseen murhasta?
Pausanias. -Häntä autettiin!
Autoitko häntä?
En auttanut
Miksi olisin auttanut?
Niin moni halusi sitä. Kreikkalaiset, persialaiset, miehet...
Olet hullu! Kirottu! Olet päästänyt raivottaret irti!
Kukahan nyt liioittelee?
Vaikka se olikin sydämesi toive. -Se on vale! Rakastin isääni
Hän ei ollut isäsi. Et ole velkaa sille miehelle
Sinä valehtelet ja valehtelet!
Kuin noita hämmennät minua valheillasi
Katso nyt sinua... Olet kaikkea mitä hän ei ollut
Hän oli karkea, sinä hienostunut
Hän oli kenraali, sinä olet kuningas
Hän ei hallinnut edes itseään ja sinä tulet hallitsemaan maailmaa
Jumalat ovat kironneet sinut
Tuollainen röyhkeä ylpeys etkä sure miestäsi
Sure... häntä
Mitä sinä tiedät Filippoksesta?
Ei, Aleksanteri. Zeus on isäsi
Käyttäydy sen mukaisesti! -Minun pitäisi tappaa sinut!
Murhasit minut kehdossani
Synnytit minut vihassa jota tunnet vahvempiasi kohtaan, miehiä kohtaan!
Opetin sinua sydämestäni ja jumalten nimeen sinusta tuli kaunis
Kirottu olkoon noidansielusi! -Sielusi on minun, Aleksanteri
Ei!
Veit minulta kaiken rakkaan ja teit minusta itsesi!
Lopeta tuo! Olet kuningas! Käyttäydy sen mukaan
Parmenion tukee kerrankin meitä. Teloita Attalos
Ota maat ja tuhoa suku. -Eurydike? En koskaan
Naura, hirviö! Sydäntensärkijä!
Miten selviät tuollaisena? Etkö ole oppinut mitään Filippokselta?
En. Vaan sinulta, äiti
Parhaalta!
Mitä olen tehnyt että vihaat minua noin?
Jonain päivänä ymmärrät tämän...
Vain sinä olet sydämessäni
Tiedän mitä tarvitset
Nyt on sen aika. Jumalat suosivat sinua
Rikkauksia, valtaa, valloituksia...
kaikkea mitä haluat. Maailma on sinun!
Ota se!
Ota se
Hän ei nähnyt äitiään enää
Hänen sotiessaan pohjoisheimoja vastaan -
Olympias murhautti Filippoksen uuden vaimon poikalapsineen
Olosuhteiden pakosta Aleksanteri teloitutti tämän sedän, Attaloksen
INTIA
Tietysti te pelkäätte! Kukaan ei ole käynyt näin kaukana
Ja nyt olemme viikkojen päässä Ympärysmerestä, reitistä kotiin
Rakennamme laivaston ja purjehdimme Niiliä pitkin Egyptiin
Aleksandriasta on enää viikkoja kotiin!
Siellä tapaamme taas rakkaimpamme -
ja jaamme aarteemme ja tarinamme -
ja nautimme ikuisesta kunniastamme aikojen loppuun asti!
Seuratkaa Aleksanteria!
Mitä?
Hiljaisuus? -Olemme kanssasi!
Peukestas. Sankari!
Missä ovat miehiä tappavat amatsonit? Minne he ovat menneet?
Emme jätä sinua, Aleksanteri!
Mitä ovat heimot edessäpäin verrattuna kukistamiimme?
Lysimakhos?
Antigonos?
Särjette sydämeni. Tekö pelkäätte?
Krateros...
Kuninkaani...
En pidä nurinasta, en siedä sitä
Olen menettänyt paljon miehiä
Nuoria, poikuus tallella. Jotkut kuolivat tauteihin
Jotkut teurastettiin Skyytiassa Oksoksen rannoilla
Jotkut kuolivat kunniakkaasti. Joillakin ei vain ollut onnea...
mutta he kuolivat
40000 miestä 8 vuotta sitten -
marssi kanssasi yli 15000 virstaa
Sateessa ja paahteessa me taistelimme puolestasi
Jotkut meistä kävivät 50 taistelua. Tapoimme monia barbaareja
Kun katson nyt, montako heistä näen?
Nyt pitäisi vielä taistella apinaheimoja vastaan idässä?
Tuhansia elefanttihirviöitä... sata jokea!
Krateros!
Hyvä Krateros! Kuka puhuisikaan sinua paremmin...
miehistä jaloin
Mutta tiedät arpeni ja murtuneet luuni
Olen maistanut miekkaa, veistä, nuijaa ja jakanut koettelemuksenne
Niin, ja siksi rakastamme sinua!
Mutta liian moni on kuollut
Sinulla ei ole lapsia, Aleksanteri...
ja olemme vaatimattomia miehiä emmekä halua häiritä jumalia
Haluamme vain nähdä lapsemme... ja vaimomme, lapsenlapsemme -
viimeisen kerran, ennen liittymistä veljiemme seuraan Haadeksen talossa
Aivan! Olet oikeassa, Krateros
Olen ollut välinpitämätön. Olisi pitänyt lähettää veteraanit kotiin
Ensimmäiset saavat hopeakilvet
Jokainen 7 vuotta palvellut saa täyden ylläpidon valtiolta
Kunnioitusta, rikkautta, rakkautta
Perheenne kohtelee teitä sankareina lopun ikäänne -
ja saatte nauttia rauhallisesta kuolosta
Mutta sinä uneksit, Krateros!
Yksinkertainen elämäsi loppui saatuasi lapsia persialaisnaisille ja-
kartutettuasi omaisuuttasi jalokivillä
Sillä olet rakastunut kaikkeen siihen mikä tuhoaa miehen!
Ettekö käsitä?
Te, kuten minäkin, tiedätte että -
kun vuosien saatossa muistot hiipuvat -
ja suuret voittonne haalistuvat -
tullaan aina muistamaan että jätitte kuninkaanne Aasiaan!
Sillä minä jatkan, aasialaisteni kanssa!
Susien suuhun kanssasi! -Sinä hylkäät meidät! Häpeä!
Haluamme nähdä perheemme ennen kuolemaa!
Minulla on lapsia joita en ole nähnyt!
En ole ottanut mitään itselleni. Pyysin vain yhtä kuukautta lisää!
Häpeä! -Hän on kuninkaasi!
Mitä isäsi sanoisi? -Toin teidät kauemmas kuin isäni uneksi
Liian kauas! -Menkää kotiin! Käännyn barbaarien puoleen
Menen itään!
Hän haluaa vaientaa meidät. Kuka sanoi sen? -Emme selviä kotiin
Pelkuri! Esitä syytöksesi julkisesti! -Jotta tapattaisit meidät?
Zeuksen poika. -Häpäiset oikean isäsi muiston!
Vai murhasitko hänet kuten Kleitoksen? -Piiloudu, tapan sinut...
Loukkaatte kunniaani, syntyperääni. Pidättäkää hänet!
Ja sinä, suurisuinen Demetrios!
Syytätkö murhasta? Siihen olen viaton!
Sinä tiedät maanpetoksen rangaistuksen
Pilkkaat häpeääni Kleitoksesta ja sanot että vahingoittaisin isääni
Kaiken minulta saamanne jälkeen, siat! Pelkurit! Petturit!
Käykää päälle! Missä ovat tikarinne?
Hän jatkoi etelään, Maailmanmerelle
Kukistaessaan kapinan ja teloittaessaan sen johtajat -
hän ei mielestäni tehnyt mitään mitä kuka tahansa kenraali ei olisi tehnyt
Mutta armeija oli nyt jakautunut...
eikä Aleksanteri enää ollut kaikkien rakastama
Pysykää rauhallisena. Yhdessä olemme vahvoja kuin jumalat
Suojatkaa vasemmalla... iskekää lujasti oikealla
Pelko on ajanhukkaa!
Kilvet eteen!
Taisteluasemat! Eteenpäin!
Pilkkojat, veitset valmiiksi!
Seuratkaa minua!
Iskekää lujasti!
Tulkaa, makedonialaiset!
Miksi epäröitte? Vauhtia!
Jakaantukaa! Saartakaa vihollinen!
Ei! Ratsuväki mukaani! -Seuratkaa Aleksanteria!
Hyökkäykseen!
Falangi on vaarassa! Meleagros... käske Farnakesin palata keskelle heti!
Etsi Hefaistion, tuo ratsuväki keskelle!
On ehdittävä Krateroksen luo!
Hefaistion, keskelle!
Tulkaa, makedonialaiset! Ratsastakaa!
Hevoset pysähtyivät! Ratsailta!
Perääntykää!
Tule, Bukefalos
Se on vain varjo
Me kaksi yhdessä viimeisen kerran
Eikö ole hienoa elää rohkeana -
ja kuoltua saada kuolematon maine? Tulkaa, makedonialaiset!
Miksi peräydytte? Haluatteko elää ikuisesti?
Zeuksen nimeen, hyökätkää!
Hyökätkää!
Aleksanteri!
Kuningas haavoittui! -Kuninkaan luo!
Se oli taisteluista verisin Silkkaa teurastusta... järjen loppu
Emme koskaan enää olisi miehiä
Hän elää!
Makedonian miehet...
me lähdemme kotiin!
Lähdemme kotiin
Hänen olisi pitänyt kuolla Intiassa...
mutta se on tarua
Herakleen tappoi myrkytetty paita jonka vaimo antoi hänelle
Uhraten jumalille suuren matkan päätteeksi -
Aleksanteri jätti hyvästit idälle -
ja marssitti armeijansa länteen poikki suuren Gedrosian aavikon -
etsien lyhintä reittiä kotiin Babyloniin
Vieläkään emme tiedä kuinka moni kuoli
Se oli hänen elämänsä pahin virhe
Palattuaan lopulta Babyloniin kuuden Kaukoidän vuoden jälkeen -
Aleksanteri hämmästytti maailmaa ottamalla vielä kaksi vaimoa
Vielä eilen hän oli... -Johtuu vedestä. Hän sekoitti sitä viiniin
Miten tämä on mahdollista? Intian kuumetautia?
En olisi huolissani, majesteetti. Muutaman yön lepo parantaa
Mutta ei viiniä eikä kylmää kanaa...
Voin paremmin
Pian olen jalkeilla
Lähdemme Arabiaan keväällä, tulet mukaan
Arabiaan...
Puit minut joskus sheikiksi
Heilutit puista sapeliasi
Olit ainoa joka ei antanut minun voittaa
Vain sinä olet ollut rehellinen minulle
Pelastit minut itseltäni
Älä jätä minua, Hefaistion
Aleksanterini...
Muistan miten halusit Akhilleukseksi -
ja sitten olit häntä parempi
Kuten sinä Patroklosta. Mitä sitten tapahtui?
Vain nuoret miehet uskovat tarumme
Miten kaunis taru se olikaan
Me tavoittelemme, ja epäonnistumme
Voi, Hefaistion!
Olen huolissani sinusta ilman minua - En ole mitään ilman sinua!
Taistele, Hefaistion!
Kuolemme yhdessä
Se on kohtalomme
Saamme lapsia vaimojemme kanssa -
ja poikamme leikkivät yhdessä kuten me
Tuhat laivaa lähtee täältä, Hefaistion
Kierrämme Arabian ja purjehdimme Egyptiin
Sieltä rakennamme kanavan aavikon halki Välimerelle
Ja hyökkäämme Karthagoon Ja Sisiliaan, maksavat hyvin
Sen jälkeen lyömme roomalaiset, hyvät soturit
Tutkimme sitten pohjoiset metsät ja -
matkaamme Herakleen pylväille Länsimerelle
Ja eräänä päivänä alle kymmenen vuoden päästä...
Babylonista syväsatamineen tulee maailman keskus!
Aleksandriat kasvavat... kansat sekoittuvat ja matkaavat vapaasti
Aasia ja Eurooppa yhdistyvät
Ja me vanhenemme, Hefaistion...
katsellen parvekkeiltamme Uutta maailmaa
Hefaistion?
Hefaistion...
Missä se lääkäri on? - En osaa selittää tätä
Se on mahdotonta! Vannon Apollon...
Teloittakaa hänet! Viekää ulos ja teloittakaa!
Tule pois - Valehtelijat!
Vihasitte häntä, te kaikki Menkää ulos. Ulos, heti!
Menkää, harpyijat! Ulos!
Oletko päissäsi taas? Mene ulos. - Hän on kuollut.
Moni vihasi häntä... mutta muut tuskin olisivat uskaltaneet!
Onko Hefaistion kuollut?
Oletko hullu?
Hirviö!
Veit minulta kaiken rakkaan! Kirotkoot raivottaret sydämesi!
Tottele!
Aleksanteri, saan sinulle lapsen!
Saan sinulle lapsen!
Mieheni, kuninkaani! Saamme pojan
Voi huono-onnista poikaraukkaani
Älä koskaan enää koske minuun!
Ei! Vielä viimeinen malja!
Ennen sarastusta
Vanhoille... ystävilleni!
Ja taruille!
Juo se tyhjäksi!
Seuraavalle sarastukselle!
Tule. Tule Babyloniin
Odotan sinua. Ainoa, rakastava poikasi
Odottakaa! Odottakaa...
Haaskalinnut!
Poikasi, Aleksanteri! Enää kolme kuukautta!
Jää eloon!
Aleksanteri, me rukoilemme sinua. Kerro kuka
Kuka tulee hallitsemaan? Kenet haluat?
Älä pelkää. Olemme vasta alussa
Taru muuttuu todeksi
Herakleeta parempi...
Zeus on isäsi!
Armeija jakautuisi, satraapit kapi- noisivat. Ilman käskyäsi tulee sota
Kerro, kuka?
Mitä hän sanoi? -Parhaalle
Hän sanoi ''Parhaalle'' - Ei, vaan ''Kraterokselle''
Miksi hän olisi sanonut Krateros?
BABYLON, PERSIA kesäkuu 323 eKr.
10. päivä kesäkuuta... kuukautta ennen 33-vuotispäivää -
Aleksanterin suuri sydän antoi lopulta periksi -
ja kuten oli luvannut hän liittyi Hefaistionin seuraan
Lyhyen elämänsä aikana hän saavutti esi-isänsä Akhilleuksen -
myyttisen kunnian, ja enemmänkin
Hinta siitä oli varhainen kuolema -
mutta pitäessään sopimuksensa -
en voi olla ajattelematta että hän valloitti myös kuoleman
Olympiaan syyllisyys isän murhaan -
on mielestäni todennäköistä
Aleksanterille? Taakka
Hän rakasti kunniaa niin paljon ettei voinut viedä sitä isältään
Mutta veren kautta, ainoastaan...
hän oli syyllinen
Pian taistelimme ruumiista kuin sakaalit
Maailman sodat olivat alkaneet. Ne kestivät 40 vuotta...
Kassandros Kreikassa...
Krateros ja Antigonos Länsi-Aasiassa...
Solykas ja Perdikkas idässä... minä itse Egyptissä -
kunnes jaoimme valtakunnan neljään osaan
Kassandros osoitti halukkuutensa valtaan-
kun 7 vuoden päästä teloitutti Olympiaan
12 vuoden sisällä hän oli tuhonnut täysin Aleksanterin suvun -
myrkytettyään Roksanen ja Aleksanterin 13-vuotiaan pojan...
valtakunnan laillisen perijän
Mutta totuus ei ole yksinkertainen...
ja on silti
Totuus on, että tapoimme hänet
Vaikenemalla me hyväksyimme
Sillä me emme voineet jatkaa
Mitä muuta meillä oli odotettavaa kuin tulla hylätyiksi kuten Kleitos?
Antaa rikkautemme inhoamillemme aasialaishännystelijöille?
''Rotujen sekoitus'', ''harmonia'', pyh!
Mutta eikö oikeasti ollut kyse Aleksanterin valloitushalusta?
Minä en uskonut hänen unelmaansa. Kukaan meistä ei uskonut
Se on totuus hänen elämästään. Uneksijat uuvuttavat meidät
Heidän on kuoltavat ennen kuin tappavat meidät unelmillaan
Heitä se kaikki pois, Kadmos. Se on vanhan hupsun roskapuhetta
Sinä kirjoitat: ''Hän kuoli kuumeeseen ja heikkouteen''
Hän olisi voinut jäädä Makedoniaan, mennä naimisiin, kasvattaa perheen
Hän olisi kuollut juhlittuna miehenä
Mutta Aleksanteri ei ollut sellainen
Koko elämänsä hän taisteli vapautuakseen pelosta
Ja siten, ainoastaan siten hänestä tuli vapaa
Vapain tuntemani mies
Hänen tragediansa oli kasvava yksinäisyys -
ja kärsimättömyys ymmärtämättömiin
Jos hänen toiveensa tehdä sovinto kreikkalaisten ja barbaarien kesken -
päättyi epäonnistumiseen...
niin millaiseen epäonnistumiseen!
Hän epäonnistumisensa kohosivat yli muiden miesten onnistumisten
Olen elänyt... olen elänyt pitkän elämän -
mutta kunnia ja ne miehet muistetaan jotka seuraavat suuria unelmiaan
Suurin heistä on se, jota nyt sanotaan -
''Aleksanteri Suureksi''
Kaikkein suurin Aleksanteri
Ripped by: Hound